"Едно от първите неща, които направих, когато дойдох в Украйна беше да помогна на едни приятели украинци да направят фондация, тъй като те вече имаха доста голяма доброволческа група и се занимаваха с конкретни проблеми, които за момента бяха спешни. Най-активни бяха в работа си за едно училище в Гостомел, което през първите дни на войната беше ударено няколко пъти от артилерията със снаряди и половината му сграда беше напълно унищожена, а покривът напълно съсипан. Тогава покривът беше покрит с найлони, за да може като вали децата да ходят на училище и така съхраниха останалата част от сградата.
Тогава се появих аз и има помогнах да регистрираме фондация и да ѝ направим бранд. Аз покрих разходите за това.
Фондацията се казва "Гуртум", което на украински означава заедно, като изписването е с "о", но ние го изписваме с "у", за да е уникално и думичката "ум", която е същата и на украински да присъства в името на фондацията.
До момента вече имаме около дванадесет по-големи проекта.
Колкото до училището в Гостомел, то към днешна дата е напълно възстановено. Успяхме да изградим нови стени, дограма и чисто нов покрив.
Но се сблъскахме с другия проблем – тъй като все още има война, едно от условията в Украйна едно училище да работи е то да има бомбоубежище.
Тогава ние с помощта на украинска диаспора в Япония събрахме дарения и успяхме да започнем работа по първото бомбоубежище. Изкопахме една голяма дупка в двора на училището и вътре от железобетон направихме конструкция, която отговаря на всички изисквания за бомбоубежище. Тъй като Саша (един от основателите на фондацията) и неговата приятелка са архитекти изработиха план бомбоубежището да прилича на хобитска къщичка – с типичните кръгли прозорчета, покрив покрит с трева, храстчета и т.н. и децата го припознават наистина като място, в което могат да се скрият, без да ги е страх.
По-късно направихме такова бомбоубежище и в друго по-голямо училище.
Защо правиш това в Украйна
"Това ме кара да се чувствам пълноценен тук в Украйна. Това е начинът да бъда съпричастен по някакъв начин. Важно е, защото ако не се занимавам с тази дейност, какво ми остава? – Да си стоя вкъщи и да гледам безучастно какво се случва тук.
Бомбоубежища за деца
"Нямаме избор. Да страшно звучи, но нямаме избор, защото това е реалността. Ние вече сме година и половина в ситуация на война. Но няма как да ди представим, че едно общество ще спре да съществува, защото е нападнато и воюва. Включително и децата да спрат да ходят на училище. ако това се случи, родителите им ще трябва да спрат да работят и тогава как това общество ще продължи да съществува като такова.
Разбира се, не е най-приятната гледка и идея да се правят бомбоубежища, в които децата да се крият, но е задължително и по някакъв начин това гарантира тяхната сигурност. Освен това бомбоубежищата са така направени, че децата да могат да продължат занятията си дори и при такива условия. Учителите се стараят да създават през цялото време такава атмосфера вътре, че децата да не се плашат, а все едно си играят, особено по-малките.
Дори и нашата хобитска къщичка е опит децата да поискат да влязат вътре без страх, защото са гледали филма. Вътре има обособени места за сядане, като по-компактна класна стая. Като е важно да се каже, че в Украйна училищата са обособени по различен начин от българските. Няма ги типичните чинове, например, където учителят стои отпред и рецитира някакви неща. Тук децата са на групички, дори по земята. Имат различни дъски и инструменти, с които да се занимават според конкретния предмет. За мен образованието и училищата са най-важни за едно общество. Затова инвестирам в този тип дейност – да помогна децата да ходят на училище, а родителите им на работа.
Как може да с помогне от чужбина на фондацията, за да се построят още такива бомбоубежища и в други градове и училища.
"Всеки може да погледне страницата ни и да дари каквито средства има възможност.
Снимките са предоставени от Петко Петков139 години след Съединението на Княжество България с Източна Румелия в "Нашият ден" отправяме поглед към град Съединение . За днешната празнична програма разказва кметът на града Георги Руменов . По думите на Руменов настроението в град Съединение е приповдигнато, а жителите имат самочувствието, че са част от честването на великия акт от..
В деня, в който отбелязваме 139 години от Съединението, Пловдив празнува . "Нашият ден" разкрива картина от града, наричан "столица на Съединението" – разказват в "Нашият ден" репортерът Зои Каргиотаки, Георги Шопов , учител по история във Френската езикова гимназия в града и Стоян Иванов , директор на Регионалния исторически музей в Пловдив...
Борислав Бориславов е един от производителите на череши в кюстендилския край. Завърнал се от чужбина с желание да произвежда в България, най-естественото за него е да направи черешови и сливови градини. Реколтата тази година бе особено богата и голяма част от плодовете бяха оставени по дърветата. Освен за своята дейност и за кюстендилския край,..
" С една обща революция да се направи коренно преобразуване на сегашната държавна деспотско-тиранска система и да се замени с демократска република (народно управление). На същото това място, ... в което владее правото на силата, да се издигне храм на истината и правата свобода. ... Българи, турци, евреи и пр. ще бъдат равноправни във всяко..
"Съединението прави силата, а силата ражда независимостта." За завета на Съединението и неговата интерпретация 139 години по-късно в "Нашият ден" говорят историците доц. Алека Стрезова, д-р Александър Стоянов, проф. Даниел Вачков и доц. Милен Михов. Доц. Стрезова разказва предисторията на Съединението, в чиято основа стои..
Национален Военноисторически музей ще зарадва своите посетители в днешния празничен ден с обновена визия и специална експозиция, посветена на..
" С една обща революция да се направи коренно преобразуване на сегашната държавна деспотско-тиранска система и да се замени с демократска република..
През този месец музикалната ни и културна общественост отбелязва 120 години от рождението на бележития ни композитор, пианист и педагог Любомир Пипков. По..
Ел. поща: hristobotev@bnr.bg